Adaptarea Bubuloimare
- De care e ? - Nu stiu. Albă.
- Si rama ? - Neagră.
- Timbrul ? - La fel ca data trecută.
- Si fără niciun cuvânt. - Nu.
Îmi pare rău, Henrik.
FATA CU UN DRAGON TATUAT
Traducerea : felixuca, Cookie & veverita_bc
Ce-i aici ? Evenimentul mediatic al anului ?
Nu face pe prostul, Mikael. Nu tine.
Nu vă dati atât de interesati. Nici asta nu tine.
Mikael, vei face apel ?
Da, voi face apel la tine, Viggo.
Până astăzi, dl Blomkvist a jucat rolul victimei,
curajosul jurnalist care-l înfrunta pe Goliat.
Când numesti pe cineva infractor si nu-ti poti sustine afirmatia...
Dlui Blomkvist îi place publicitatea.
Îmi dai si mie un sandvis ?
Si o cafea tare.
Într-un articol publicat la început anului,
Blomkvist sustinea că Wennerström,
fondatorul si presedintele Grupului Wennerström,
a folosit fonduri de stat pentru dezvoltare industrială în Polonia
în schimbul contrabandei cu arme pentru gruparea Ustashe din Croatia.
Eu n-am nimic cu dl Blomkvist.
E un bun jurnalist si nu cred că e rău intentionat.
Cele scrise de el nu sunt corecte.
Nedreptătile nu pot rămâne fără răspuns.
Toti jurnalistii, asemenea celorlalti oameni,
trebuie să accepte că actiunile lor au consecinte.
Blomkvist a fost condamnat la plata a 600.00 de coroane ca despăgubire...
Un pachet de Marlboro rosu si o brichetă.
Pe unde ai umblat ?
- M-am plimbat si m-am gândit. - Ai fumat ?
Doar o tigară.
Au sunat de la TV4.
Le-am spus că nu dăm declaratii până nu citim sentinta în totalitate.
Eu am citit-o. A mai sunat cineva ?
- Cei care voiau să te vadă umilit. - Toată ziua ai vorbit la telefon.
Purtăm la fel de multă vină.
- Tu ai scris articolul ? - L-am citit. L-am publicat.
- Nu-i acelasi lucru. - Încă mai avem credibilitate.
Eu nu.
Sunt obosit.
Mă voi duce acasă, să dorm o săptămână.
I-am zis lui Gregor că nu vin acasă în seara asta.
Riscăm să asteptăm la nesfârsit.
Ai vorbit cu ea, nu ?
Mă tem că asta nu înseamnă prea mult.
Nimeni de aici nu o prea simpatizează.
E mai bine să lucreze de acasă.
Dar i-ai zis că vreau să mă întâlnesc cu ea.
De mai multe ori i-am spus
că prefer să nu-i întâlnească pe clienti.
- O placi ? - Foarte mult.
Din raport se vede că este o detectivă foarte bună.
- Dar... - Mă tem că tie nu-ti va fi pe plac.
- E specială. - În ce privintă ?
În toate privintele.
A venit dra Salander.
Lisbeth, dânsul este domnul Dirch Frode.
Bună ziua.
E ceva în neregulă cu raportul ?
E minutios, dar mă interesează si ce nu scrie în raport.
- Nu am omis nimic. - Ba da. Părerea ta despre el.
- Nu sunt plătită să am opinii. - Deci nu ti-ai format niciuna ?
- Cred că e "curat". - Adică stă bine cu igiena ?
Nu umblă cu ascunzisuri. În bransa lui, e o calitate.
Mai mult sau mai putin, calitatea asta l-a dus la condamnare.
Da, s-a făcut de rusine dacă asa s-a întâmplat.
Sugerezi că e o înscenare ?
Nu era treaba mea să anchetez asta.
Dar ai dreptate. S-a făcut de rusine pe plan profesional.
- Si pe plan financiar ? - Procesul îl va lăsa falit.
- Pot pleca ? - O clipă !
Raportul tău are carente în ce priveste viata lui privată.
Ai trecut ceva sub tăcere ?
- Nimic care să merite inclus. - Da sau nu ?
Dra Salander vrea să spună, si eu sunt de acord cu ea,
că oricine are dreptul la o oarecare intimitate,
chiar dacă e anchetat.
Nu si în cazul ăsta. Trebuie să stiu dacă e ceva necurat legat de el,
chiar dacă ei i-a scăpat.
Are de mult timp o relatie intimă cu colega lui din redactie.
Asta i-a distrus lui căsnicia, nu si pe a ei.
Uneori practică cunilingus. Nu suficient de des, după mine.
- Ai făcut bine omitând informatia. - Stiu.
Îti trebuia un avocat mai bun. Sora ta.
- S-a oferit. - El a refuzat.
Exact cum spera ea.
Nu e bine să amesteci familia cu afacerile.
- Oricum as fi pierdut. - Nu avea nimic personal cu Mikael.
Wennerström a trimis un mesaj presei si FSA-ului:
să nu se pună întrebări.
Înveseleste-te !
- Tată ! - Nilla.
- Nu-ti face griji pentru mine. - Mama e îngrijorată.
- Pentru mine ? - Pentru bani.
- Bună. Ce faci ? - Nimic.
- Pe bune ? - Nu-ti spun. Nu ai fi de acord.
- În legătură cu... - "Lumina vietii".
Poftim ?
- Herr Blomkvist ? - Da.
Scuze că te deranjez de Crăciun. Numele meu e Dirch Frode.
Sunt avocat. Îl reprezint pe Henrik Vanger.
- Ai auzit de el ? - Desigur.
Vrea să discutati o chestiune de natură particulară.
E un moment cam prost ales.
Scuze ! Si eu mă pregăteam de cina de Crăciun.
- Nu mă refeream la... - Asa-i, problemele tale legale.
- Datele ne-au amuzat mult. - Poftim ?
Nici herr Vanger nu-l prea înghite pe domnul Wennerström.
- Să mă sune. - Vrea să vorbiti personal.
- În nord, la Hedestad. - Nu se poate.
Nu poate veni la Stockholm. Te rog, gândeste-te !
Iarna e minunată la Hedestad.
Te mai sun eu pe numărul acesta.
Doar acasă mă trezesc găsind patul rece.
- Îmi pare rău. - Ce faci ?
- Scriu comunicatul de presă. - Si spui că...
Că preiei publicatia, îti cer scuze pentru neplăceri...
- Că eu nu comentez. - Te dai bătut ?
- Mă dau deoparte. - Mi se face rău...
- Vii pentru prima oară aici ? - Si ultima, sper.
- E minunat primăvara. - Ai zis că e frumos iarna.
E frumos indiferent de anotimp.
Trebuie să prind trenul de 16:30 către Stockholm.
Dacă nu începe să ningă ! Glumesc.
Nu te teme, diseară vei fi acasă, dacă asta vrei.
Bun venit ! Intră !
E cald înăuntru.
Bună ziua !
Asadar... Ce stii despre mine ?
- Erai un mare industrias. - Eram, asa e.
Nu am vrut să te jignesc.
Bunicul a turnat sinele pe care te va duce trenul de 16:30 acasă.
Noi am plămădit tara asta.
Am produs otelul si am tăiat lemnul care au clădit Suedia modernă.
Stii care produse ale noastre se vând acum cel mai bine ?
Fertilizantele.
Nu mă obsedează declinul în care a intrat compania,
dar mă deranjează să las lucruri nerezolvate.
Si timpul trece. Am nevoie de ajutorul tău.
- Cu ce anume ? - Oficial, îmi vei scrie memoriile.
Dar, de fapt,
vei rezolva un mister făcând ce stii tu cel mai bine.
Stiu de problemele tale recente cu legea.
Vei investiga escroci, avari, bătăusi,
cei mai detestabili indivizi pe care îi vei întâlni vreodată.
Familia mea.
Vrei să stai jos ? Pot să-ti fac loc.
- L-ai făcut ? - Ai ceva pentru mine ?
Trăiesc din ajutor social. Nu-mi ajunge.
Multumesc !
Ea e Harriet.
E nepoata fratelui meu, Richard.
Richard a fost nazist.
S-a înscris la 17 ani în Liga National-Socialistă pentru Libertate.
E interesant ce întelegeau fascistii prin "libertate".
Trenul de 16:30. Da, stiu.
Oricum, Richard a murit ca un martir al cauzei naziste în 1940.
A pierdut distractia adevărată,
dar a apucat să îsi bată regulat sotia, pe Margareta,
si pe fiul său, Gottfried.
Gottfried, tatăl lui Harriet, era, cum se zicea pe atunci, un chefliu.
- Tot asa se zice. - Da ? Bine.
Era un chefliu, un curvar si un betiv.
Cu alte cuvinte, era un vânzător înnăscut.
Asta făcea pentru companie: călătorea, scotea clientii la cină...
- Cineva trebuie s-o facă. - Întocmai.
A murit în 1965. S-a înecat beat, pe insula asta.
Sotia lui, Isabella, inutilă si până atunci ca mamă,
a devenit si mai absentă după moartea lui.
Atunci am început eu să am grijă de copii:
Martin, care conduce acum firma, după retragerea mea...
- Da, stiu. - Si Harriet.
Era desteaptă si curioasă, o combinatie imbatabilă de calităti.
- Si frumoasă. - Da.
A pătit ceva ?
Cineva din familie a asasinat-o
si, de 40 de ani, încearcă să mă scoată din minti.
Era 24 septembrie 1966. Era sâmbătă.
Harriet avea 16 ani.
Fratii mei, cu sotiile, copiii si nepotii erau toti aici,
la întâlnirea anuală a comitetului de administratie si la cină.
Era si ziua paradei de toamnă a clubului de iahting.
Harriet si niste colegi s-au dus în oras să vadă parada.
S-a întors putin după ora 14:00.
A venit în sufragerie, întrebând dacă pot vorbi cu ea.
Nu stiu ce făceam de mi s-a părut mai important,
dar i-am spus să mă lase câteva minute.
În acele câteva minute s-a mai întâmplat ceva.
Accidentul nu a avut nicio legătură cu Harriet.
Totusi, a fost esential.
S-a iscat haosul. Toti au lăsat ce făceau.
Politie, ambulante, pompieri, reporteri, fotografi,
toti au dat năvală din oras,
iar noi, cei de pe insulă, familia, am mers spre pod din partea opusă.
Soferul, un oarecare Aronsson, era blocat în masină, rănit grav.
Am încercat cu disperare să-l scoatem cu mâinile goale,
temându-ne ca uneltele să nu provoace o scânteie.
La o oră după accident, Harriet era la bucătărie.
Anna a văzut-o acolo.
Într-un final, l-am scos pe Aronsson din masină, l-am trimis la spital,
si ne-am întors, încet-încet, spre casă.
Soarele apusese, agitatia se terminase.
După cină, am observat că Harriet nu era acolo.
Nu a apărut în dimineata următoare, nici în cea care a urmat.
Timp de 40 de ani.
Ce voia să îmi spună ? De ce nu mi-am făcut timp de ea ?
De ce nu am ascultat-o ?
- Nu se poate să fi fugit ? - Nu. Ar fi fost văzută.
Pompierii au stat toată noaptea pe pod, îndepărtând benzina.
Nu a traversat înot apa, nici nu a luat vreo barcă.
Toate bărcile erau legate la acest mal, duminică.
Crede-mă, am verificat chiar eu.
- Putea cădea în apă, înecându-se ? - Curentii sunt puternici aici.
Orice cade în apă esuează la mal în apropiere de noi.
Lesul tatălui ei nu plutise nici zece metri, cu un an înainte.
Nu. Cineva a ucis-o. Cineva de pe insulă, în acea zi.
Cineva apropiat, care stia ce îmi oferea mereu de ziua mea.
Acestea sunt de la ea. Restul sunt de la ucigas.
- Cine stie despre asta ? - Doar eu, politia si ucigasul.
Acum stii si tu.
După ce politia a abandonat ancheta,
eu am continuat să studiez toate informatiile obtinute.
Jumătate din viată am examinat evenimentele dintr-o singură zi.
Frustrarea ta e de înteles,
dar ceea ce îmi ceri să fac e o simplă irosire de bani.
- Nu am discutat onorariul. - Nici nu e nevoie.
Multumesc !
Nu voi găsi tocmai eu ce tie ti-a scăpat 40 de ani.
Nu ai de unde sti. Esti un anchetator abil.
Uite ce-ti propun:
vei locui pe insulă, într-o cabană frumoasă pe malul apei,
vei studia materialele pe care ti le trimit eu,
vezi dacă găsesti ceva ce mie mi-a scăpat... sau nu.
Vrei să-mi las deoparte viata si cariera...
Ia-o ca pe o vacantă binemeritată.
Ai ocazia să îi eviti pe toti cei cu care nu vrei să dai ochii.
O să-ti plătesc dublul salariului tău pe oricâte luni va fi nevoie.
Îti dau chiar de patru ori mai mult, dacă rezolvi misterul.
- Nu.. - Nu am terminat.
Îti mai ofer ceva, desi nu te pricepi la negocieri.
E ceva ce îti doresti mai mult decât orice
si ce nu poate fi cumpărat cu niciun pret.
Lasă-mă să ti-l ofer eu: Hans Eric Wennerström.
La început de carieră a lucrat pentru mine
si i-am urmărit evolutia cu mult interes.
Ai avut dreptate în privinta lui, dar nu ai avut dovezi.
Suntem în toiul unei crize si tu scrii memorii ?
M-ai concediat. Am nevoie de o ocupatie.
Te-ai concediat singur.
Am nevoie de tine aici, nu la Polul Nord.
Mikael, stii cum o să pară.
Da, că m-au pus la zid si că fug.
Wennerström vrea să vadă un steag alb, nu unul rosu.
Dacă părem să avem probleme, va fi satisfăcut.
Dar chiar avem probleme.
Nu va fi multumit până nu ne va închide ziarul.
Mă lasi să dau piept cu el singură ?
Sunt la distantă de patru ore cu trenul.
Nu sunt la Polul Nord !
Reteaua e ocupată. Încercati mai târziu.
Ce-i ?
Vrei lapte ?
Astea două.
- Esti fiica dlui Palmgren ? - Pupila. Nu are copii.
Te rog !
A suferit o gravă hemoragie cerebrală,
fie de la căzătură, fie de la atacul care a provocat-o.
Are încă tensiunea ridicată.
Sper să îsi recapete cunostinta, dar nu e sigur.
Chiar si asa, e posibil să fi suferit traume cerebrale.
Bună ! Eu sunt Gunner, îngrijitorul.
Pune-le acolo !
- Esti scriitor ? - Scriu biografia lui herr Vanger.
Te-am văzut la televizor. Tare neplăcut !
Problemele astea...
Dar n-ai ajuns la închisoare. Asta e bine.
Dar te-a costat multicel, nu ?
Gata, am rezolvat !
Insula aceasta e a familiei mele.
Cel mai apropiat vecin al tău e fratele meu, Harald,
alt nazist, dacă-ti vine să crezi.
Sunt doi în familie.
Da, e detestabil, ca să o spun frumos.
Nu-l vei vedea niciodată. S-a izolat de lume.
- Era acolo în acea zi ? - Da.
Fiica lui, Cecilia, locuieste acolo.
- Nu vorbesc unul cu celălalt. - Se întelege cineva bine pe aici ?
Isabella, mama lui Harriet, care locuieste acolo,
vorbeste cu Harald.
De asta nu vorbesc eu cu ea.
Fratele Ceciliei, Birger, locuieste acolo.
- El cu cine nu vorbeste ? - Probabil cu tine.
Dar nici nu ai vrea s-o facă. E la fel de dezagreabil ca Harald.
- Încep să le pierd sirul. - Îti vei dori să nu afli mai multe.
Din păcate, în curând ne vei cunoaste mult prea bine pe toti.
Acolo e casa nepotului meu, Martin, fratele lui Harriet.
- Care cu cine vorbeste ? - Cu mine.
Acum el conduce compania, după cum cred că ti-am spus.
Cineva îsi vânează cina. Probabil că Gunner.
Da, l-am cunoscut mai devreme.
Avea 19 ani când a dispărut Harriet. Locuieste acolo.
- Si tu locuiesti acolo. - Poftim ?
E casa ta.
Da ! Ai dreptate.
Cel care angajează detectivul trebuie să rămână suspect.
Nu mă mir că nu am găsit cadavrul. Nu poti săpa gropi pe toată insula.
Dar nu am descoperit nici motivul.
A fost un gest spontan sau unul calculat ?
Stia ceva ce n-ar fi trebuit ?
- Era ceva legat de afaceri ? - Afaceri ? Avea doar 16 ani.
Si era foarte desteaptă.
Henrik o credea în stare să conducă firma, într-o zi.
În acea zi, era la paradă cu niste prieteni.
Nu se simtea bine. A plecat mai devreme.
Prietenii ei mi-au zis că tinea secrete si fată de ei.
Am descoperit că adolescentele sunt complicate.
- Am si eu o fiică adolescentă. - Atunci stii prea bine.
Voiam să te mai întreb ce stii despre asta.
Îl primise de la Henrik, cu ocazia Crăciunului anterior.
L-am studiat de mai multe ori decât îmi pot aduce aminte.
Stiu fiecare pagină.
- Ultima pagină m-a făcut curios. - Si pe mine.
Sunt nume si numere. Trebuie să însemne ceva.
Sunt numere de telefon locale.
Primul e al unei femei pe nume Margot.
Mama ei era Magda. A negat că o cunostea pe Harriet.
Al patrulea, RL, e al lui Rosemarie Larsson,
o bătrână care murise cu câtiva ani în urmă.
Între celelalte trei nu am descoperit nicio legătură.
Ti-am amintit de lucruri pe care voiai să le uiti. Regret.
Nu le pot uita. E "Cazul Rebecka" al meu.
Nu stiu la ce te referi.
Fiecare politist e obsedat de cel putin un caz nerezolvat.
Pe atunci, era vorba despre ofiterul Torstensson.
An de an revenea asupra "Cazului Rebecka".
Lua dosarele, le studia iar si iar. Când eram tineri, râdeam de el.
- Era tot o disparitie ? - Nu de asta l-am adus în discutie.
Eu vorbesc despre sufletul de politist.
Bietul Torstensson nu a rezolvat cazul.
Nu a reusit niciodată să treacă peste asta.
Ce mai face domnul Palmgren ?
Am auzit că a suferit un atac cerebral.
E îngrozitor.
Cu ce te ocupi la firma asta de securitate ?
Fac cafea, sortez corespondenta.
Dar nu cu program întreg. Nici cu program redus, constant.
S-au descurcat fără cafea si corespondentă în iulie si august ?
- Cât câstigi la ei ? - Suficient.
- Cât plătesti pe chirie ? - O plătesc.
- Când ai întârziat cu plata ? - Niciodată.
Crezi că esti mai atrăgătoare cu cercelul ăla în tâmplă ?
Uite care e buba.
Există o discrepantă între obligatia de tutore a dlui Palmgren
si faptul că îti administrezi singură banii.
Nu e nicio discrepantă sau problemă.
El si-a dat seama că mă descurc singură cu banii.
- Eu nu. - Nu sunt un copil !
Nu, nu esti. Dar ai fost.
Ai făcut doi ani de puscărie la St. Stephens,
unde ai fost agresivă,
nu te-ai adaptat în patru cămine sociale,
ai fost arestată de patru ori pentru alcool si narcotice
si din nou pentru agresiune.
Ai spart o sticlă în capul cuiva, nu cu mult timp în urmă.
Poate l-ai păcălit pe dl Palmgren să creadă că te-ai schimbat,
dar citind dosarul ăsta si văzând cum mă privesti acum,
nu cred că ai făcut-o.
S-a terminat traiul în puf de pe vremea dlui Palmgren.
De acum încolo, vei primi o alocatie lunară
si îmi vei aduce chitante pentru tot ce cheltuiesti.
Dacă nu ies socotelile, voi presupune că dai banii pe droguri.
Am grijă de mine însămi de când aveam zece ani.
Statul a avut grijă de tine.
Dră Salander, uită-te la mine ! E important.
Am aici toate detaliile comportamentului tău.
Nimeni nu se va mira dacă voi alege o alternativă
la aranjamentul căldut pe care tocmai ti l-am expus.
Preferi să fii institutionalizată ?
- Mikael ? - Da.
- Eu sunt Liv. - Da !
- Mergem în acelasi loc. Urcă ! - Multumesc !
L-am găsit la un pas de moarte, ceva mai încolo, pe deal.
- Nu prea mai sunt în formă. - Urcarea e grea, trebuia să-ti zic.
Henrik spune numai lucruri bune despre tine.
- Ce ai pregătit ? - Miroase minunat !
- Ce bem ? - Ce casă ! Ce priveliste !
Lucram în divizia petrochimică, la Goteborg.
- La vânzarea firmei am plecat si eu. - A fost o zi neagră.
Acum locuiesc la Hong Kong, dar vin la întâlnirile familiei
si atunci petrec si câteva zile cu Martin.
- Vine pentru friptura de ren. - Asta e ? E delicioasă !
O fi rămas vreun geam deschis.
Îti place vinul ăsta sau vrei să gusti altul ?
Nu, ăsta e bun.
- Martin spune că scrii o carte. - Biografia lui Henrik.
Îl ador pe Henrik. E fascinant. Si pe Martin.
Împreună, parcă ar fi vechea si noua gardă din Suedia.
Asa e.
Stii despre Harriet, nu-i asa ?
- Nu stii ? - Ba da.
Familia nu discută despre asta, dar nu o poate ascunde.
- Ce anume ? - Pe Harriet.
- Putem vorbi mai târziu. - Mai bine vorbim acum.
Liv stie totul despre familia mea de tăcăniti,
de asta nu se mărită cu mine.
E doar unul dintre motive.
Nu scrie despre asta în carte. Restul e în ordine.
Harriet, cu sigurantă.
Totul s-a schimbat după incident. Nu doar familia, ci si compania.
În ce sens ?
E cea mai mare asociatie familială din tară.
Aveam 40.000 de angajati. Acum au rămas vreo jumătate.
Declinul a început după moartea surorii mele.
Asta a distrus spiritul întreprinzător al lui Henrik
si i-a frânt inima.
Erai aici în acea zi ?
Am venit după accidentul de pe pod, cu trenul de 16:30.
Îl stiu bine.
A fost o zi îngrozitoare.
Zilele care au urmat,
de căutări zadarnice, au fost si mai oribile.
Acest eveniment trebuie să ocupe o parte importantă în cartea ta.
Sănătate !
M-au sunat cei de la serviciile sociale.
Am un nou tutore.
- Bună ! - Salut !
M-am gândit să trec să te salut.
- Sunt Cecilia. - Da ! Te rog, intră !
- Vrei o cafea ? - Nu, multumesc.
Nu ne place ideea unei cronici a familiei noastre.
Nu e vorba despre familie, ci despre Henrik si companie.
Cum am spus...
Nu vreau să-l descriu cu răutate pe vreunul dintre voi.
Spre deosebire de articolul care te-a dus la tribunal.
Spre deosebire de acela, da.
Deci nu încerci să afli ce a pătit Harriet.
Nu pot ignora o asemenea tragedie, dar nu asupra ei mă axez.
Deci cutiile aduse Gunner aici, care sunt acum în debara,
nu contin rezultatele anchetei lui Henrik ?
Uneori mă întreb cine e mai nebun:
tatăl meu nazist sau unchiul meu maniac.
Dacă tot ai adus vorba, cum era ?
- Cum era Harriet ? - Sigur ti-a povestit Henrik.
Nu o întelege pe o adolescentă cum nu-mi înteleg nici eu fiica.
- Tu aveai vârsta ei. - Sora mea, Anita, era de vârsta ei.
O cunostea cel mai bine. Vorbeste cu ea.
- Mi-ar plăcea. Unde e acum ? - Probabil că la Londra.
- Nu stii unde e sora ta ? - Nu am văzut-o de ani buni.
- Nu ne prea întelegem. - Aud des asta.
Urăste locul ăsta si mai mult decât mine.
A plecat la Londra si cu asta basta.
Nu trimite felicitări de Crăciun si n-are chef de vizite.
Pot încerca să îi dau de urmă.
Dacă o găsesti si încerci să discuti cu ea despre noi,
nu te mira dacă te trimite la plimbare.
Ai copii de sigurantă ?
- Pe computerul de acasă. - Bine. Ăsta e distrus.
Ai suferit vreodată de o boală venerică ?
Când ai făcut ultima oară un test HIV ?
Câti parteneri de sex ai avut în ultima lună ?
Câti dintre ei au fost bărbati ?
Sunt întrebări de rutină. Trebuie să ti le pun.
- Sunt legate de sănătate. - Scrie ce vrei.
- Ce faci cu un computer asa scump ? - Lucrez.
Sortezi corespondenta ?
Nici n-ar trebui să-ti cer bani. Ar trebui să am control asupra lor.
Vei avea, când vei fi sociabilă. Poti să te întelegi bine cu oamenii ?
Ce-ar fi să începem cu asta ?
Începi cu mine.
Dacă faci ceva pentru mine, fac si eu ceva pentru tine.
Asa procedează oamenii normali.
Cât de mult vrei computerul ăla ?
Simti ?
E gabardină.
Desfă fermoarul !
Si...
Îmi place reticenta ta.
Esti aproape convingătoare.
Anita Vanger.
Scuză-mă ! Probabil trebuia să fac o programare.
- Nu-i nimic. Te rog, ia loc ! - Multumesc ! Sunt Mikael.
Încântată !
Ai nevoie de un consilier în investitii ?
- Dacă as avea bani, da. - Regret, nu înteleg.
Scriu biografia unchiului tău, Henrik.
De asta am venit aici.
Nu l-am mai văzut de mai bine de 20 de ani.
Ba chiar de mai multi.
N-am văzut-o nici pe sora mea, nici pe altcineva din familie.
Scriu despre evenimente mai vechi decât atât.
M-ar ajuta să îmi spui ce îti amintesti.
- Nici nu as sti de unde să încep. - Mai precis, sunt la anii '60.
Am ajuns la evenimentul care i-a schimbat viata lui Henrik.
Harriet ?
Tot ce stiam i-am spus lui... cum îl chema...
- Morell. - Aveam amintiri mai proaspete.
Eu nu vorbeam despre evenimentul în sine.
As vrea să înteleg mai bine cum era Harriet.
Era un copil-problemă.
La fel ca toti copiii din familia Vanger.
Mamă nebună. Tată betiv.
- Măcar tatăl ei nu era nazist. - Era violent ?
- Al meu ? - Al ei.
Din ce stiu eu, nu, dar se vedea că e ceva în neregulă.
Ea avea zile când era foarte retrasă,
apoi se farda si purta la liceu bluze provocatoare.
Apoi studia Biblia, ca o călugărită.
Niciun Vanger n-a fost credincios, îti vine să crezi ?
Se vedea că era foarte nefericită.
- Ce crezi că a pătit ? - Toti stiu.
Nu te-ai gândit la făptas sau la motiv ?
Stiu doar că mi-a părut foarte rău de ea.
Am plecat de acolo la 18 ani, fără să privesc în urmă.
Si ea ar fi făcut la fel, dar n-a mai apucat vârsta de 18 ani.
Cu dl Bjurman, vă rog. Sunt Lisbeth Salander.
Sunt bine. Scuze că nu am venit. Am avut multă treabă.
Nu ai de ce să-ti faci griji.
Mi-ar mai trebui un avans din alocatie.
Pot veni la biroul tău în seara asta ?
- Vino la mine acasă. Ai un pix ? - N-am nevoie. Care e adresa ?
- Da. - Eu sunt.
Lisbeth ! Intră.
- Îti place ? - E frumoasă.
E casa mea.
- Pentru ce mai vrei bani ? - Pentru mâncare.
Ce mai faci ?
Mă bucur că ai venit în vizită.
- Vreau doar banii mei. - Să vedem dacă te pot ajuta.
- Asteaptă ! - E vreo problemă ?
Va trebui să fac asta de fiecare dată când voi cere bani ?
Ce drăgălasă esti când te îmbufnezi !
Am uitat să te întreb:
îti place sexul anal ?
"Credinta este o încredere neclintită în lucrurile nădăjduite, "
"o puternică încredintare despre lucrurile care nu se văd."
"Prin credintă, pricepem că lumea a fost făcută prin Cuvântul Lui Dumnezeu."
- Te conduc acasă. - Mă descurc si singură.
Esti sigură ?
- E mai cald înăuntru ? - Nu.
Regret dacă aveti probleme financiare la revistă în absenta lui Mikael.
- Le rezolvăm noi. - Esti sigură ?
Cât crezi că mai rezistati ? Sase luni ?
Cam asa ceva.
Sunt familiarizat cu lumea presei. În anii '50, detineam sase ziare.
Încă mai avem unul: The Courier, aici, în oras.
I-am cedat conducerea nepotului meu, Birger,
cum nu se descurcă la altceva.
Ati accepta un partener ?
N-am mai luat niciodată această idee în considerare.
Punem mare pret pe independenta noastră.
Independenta, în presă, e dependentă de publicitate.
Oricâtă publicitate ati avea, sunteti controlati.
Nouă nu ne pasă de continut.
Mă scuzati. Îmi scapă ceva ?
Discutăm despre posibilitatea investirii în ziar.
- Am înteles, dar pentru ce ? - Nu pentru profit, asta-i clar.
Regret că ti l-am răpit pe Mikael în cel mai nepotrivit moment.
Acum am convingerea că asa e corect si moral să fac.
Acesta e unul dintre motive si...
Si ?
Dusmanii prietenilor mei sunt si dusmanii mei.
De când discuti cu ei despre asta ?
N-am discutat nimic. M-au sunat ieri si m-au chemat aici.
De ce nu mi-ai spus ?
De ce as face-o ? Locuiesti în fundul pădurii.
- Si merit să fiu tratat ca un idiot ? - Voiam doar să le aud propunerea.
Tu i-ai fi refuzat înainte să deschidă gura.
Îti spun de pe acum că e o idee proastă.
Am mintit când le-am spus că mai rezistăm sase luni.
Fără banii lor, iesim în trei luni de pe piată.
Nu cunosti familia asta ca mine. Oamenii ăstia sunt nebuni.
- Nu ne căsătorim cu ei. - Dacă acceptăm, ne punem pirostriile !
Dacă asta vrei, îi refuzăm.
În loc de 50% din ceva, vom detine 100% din nimic !
- Mikael ? - Ce vrei ?
Mâine-dimineată părăsesc insula asta uitată de lume.
- Si ? - Vii în pat sau nu ?
- Cât costă una din asta ? - În jur de 3.000.
O să te doară tare de tot.
Îi dau drumul.
Fabricantul de petrochimice Vanger Industries
a preluat controlul majoritar al revistei Millenium,
care, potrivit analistilor, are probleme financiare.
Millenium e o revistă excelentă.
Credem că e subestimată acum, deci e o afacere bună pentru noi.
Mai există un motiv. Mie nu-mi plac agresorii.
Vă referiti la dl Wennerström ?
Mă refer la oricine încearcă să-si dea în judecată dusmanii
pentru a le impune supunere.
Dacă dl Wennerström doreste să încerce din nou,
se va confrunta cu o companie care îsi permite să riposteze.
Mereu l-am admirat pe Henrik Vanger. E un titan, dar si un cavaler.
De asemenea, e si în vârstă. Poate asa se explică faptul
că a fost dus de nas de un mincinos condamnat.
Îmi explică naibii si mie cineva care-i treaba cu cei doi ticălosi ?
La naiba !
Arhiva curentă e stocată pe CD-uri, iar cea veche e încă pe negative.
- Ce perioadă v-ar interesa ? - Septembrie 1966.
Multumesc.
E vorba despre Harriet Vanger ?
Esti prea tânără să stii povestea.
Toti locuitorii din oras cresc auzindu-i povestea.
Asa suntem noi învătati să ne ferim de străini.
- Lisbeth ! - Trebuie să-mi plătesc chiria.
Am nevoie de niste bani.
Intră.
Regret cum ne-am despărtit data trecută.
Si eu !
Perfect. Esti în viată.
Recunosti asta ?
O aveam cu mine data trecută. Am asezat-o aici, mai stii ?
Vezi capsa asta ? E înselătoare.
E un obiectiv cu unghi larg, de fibră optică.
Credeam c-o să fie o nouă sesiune de sex oral,
lucru îndeajuns de dezgustător, dar ti-am subevaluat nebunia.
Bine. Uite ce-o să se întâmple.
Uită-te la mine !
Când vei putea iar să stai jos, ceea ce va dura o vreme, recunosc,
vom merge la bancă si-mi vei oferi acces exclusiv la banii mei.
După aceea, nu mă vei mai contacta.
Lunar, vei întocmi un raport despre o întâlnire inexistentă.
În el, vei consemna ce bine o duc si cât de sociabilă devin.
Apoi vei negocia cu Tribunalul
pentru a mă absolvi de declaratia de incompetentă.
Dacă faci un pas gresit, filmarea se va răspândi viral pe Internet.
Dacă pătesc ceva, dacă sunt călcată de vreo masină
sau dacă mă lovesti tu cu masina, filmarea se va încărca automat.
Dă din cap dacă întelegi !
Iau cu mine cheile de la apartament fiindcă o să te mai verific.
Dacă găsesc vreo fată cu tine, fie că a venit de bunăvoie sau nu...
Nu, nu filmarea...
O să te omor.
Te îndoiesti de vorbele mele ?
Nu crezi ce scrie în rapoartele care-mi consemnează întreaga viată ?
Ce reiese, dacă le rezumi ? Că sunt nebună.
Nu, poti încuviinta, fiindcă e adevărat.
Chiar sunt nebună.
Dă din cap !
Stiu că-ti va fi greu să te supui ordinelor mele.
Lipsa sexului va fi cea mai grea.
O să-ti usurez misiunea.
Nu te mai zbate ! N-am mai făcut asta niciodată.
O să curgă sânge.
SUNT UN PORC VIOLATOR
- Bună ! - Bună !
Ce cauti tu aici ?
Sunt în drum spre Skelleftea. Pot rămâne doar câteva ore.
Ce se întâmplă în Skelleftea ?
Mă duc în tabăra de religie.
Nu sunt periculoasă.
E-n regulă, Nilla. Sunt de acord cu tot ce vrei tu.
Fiecare are nevoie de ceva.
- Câtă vreme nu-i Dumnezeu. - N-am spus asta.
N-am fost suficient de prezent ca să stiu ce se petrece cu tine.
Îmi cer scuze pentru asta.
Dar n-as vrea să eviti să-mi spui anumite lucruri,
crezând că nu vrei să le aud.
Asta si fac.
Eu trebuia să te vizitez. Îmi pare rău.
Nu-i nimic. Mi-a părut bine să te văd.
Pa-pa !
- Ne mai vedem. - Da.
- Nu fi prea dur cu catolicii. - Poftim ?
- Articolul pe care-l scrii. - Dar nu-i despre catolici.
Citatele din Biblie de lângă biroul tău !
"Dacă o femeie se îndeletniceste cu ghicirea"
"să fie pedepsită cu moartea, s-o ucideti cu pietre."
"Dacă un om aduce un porumbel ca jertfă ispăsitoare, "
"preotul să-i frângă capul de la grumaz, să-i curete aripile de pene"
"si să-l ardă la picioarele altarului."
Domnule detectiv Morell, sunt Mikael Blomkvist.
Bună ziua. Ce mai faceti ?
Pentru binele dvs, sper că nu mai înghetati în Hedestad.
În legătură cu cazul Rebeckăi, mai stiti numele ei de familie ?
- Sigur, dar ce are de-a face ? - Probabil că n-are nicio legătură.
Jacobsson. Rebecka Jacobsson.
Si cum a fost ucisă ?
A fost decapitată, i s-au tăiat mâinile si a fost arsă.
Dar asta se întâmpla în anii '40.
- Ce ati aflat ? - Vă sun eu înapoi.
De ce ?
- A pătit ceva Henrik ? - Da.
Vorbeam, a început să-si frece bratul, iar apoi s-a prăbusit.
- O să-si revină ? - Sincer, nu stiu, Mikael.
- Mai bine ai pleca. - Îmi pare rău.
Vorbim mai târziu !
Bună seara.
Cum se simte ?
Vestea bună e că a supravietuit. Vom vedea cum va evolua acum.
- E la Terapie Intensivă. - Grozav !
- Îmi oferi si mie unul ? - Vrei un sendvis ?
- Un mic scotch. - Sigur.
Multumesc.
N-as vrea să fiu insensibil,
dar Henrik mi-a promis ceva când am acceptat misiunea.
Da, Wennerström.
Vreau să stiu cu ce-l are la mână. Acum, în caz că...
În caz că moare ? Acum, chiar ai fost nesimtitor.
Si îmi cer scuze.
Sincer să fiu, nu stiu cu ce-l are la mână,
iar tie nu-ti poate spune în starea în care se află.
Nu stiu nici cui îi voi raporta dacă păteste el ceva.
Îmi vei raporta mie, desigur.
Dar amândoi stim că nu vei afla nimic, nu-i asa ?
- Nu, eu n-am de unde sti. - Ce vrei să spui ?
- E posibil să fi găsit ceva. - Glumesti ! Ce-ai găsit ?
Data trecută când am raportat ceva de care nu eram absolut convins,
mi-am pierdut economiile de-o viată.
Vreau un asistent de cercetare. Poti să autorizezi asta ?
- Da. Te-ai gândit la cineva ? - Pot găsi un ajutor.
Cunosc eu unul excelent. Ti-a verificat tie trecutul.
Ce anume ?!
Nu putem angaja un străin fără să-i verificăm trecutul.
Vreau să citesc raportul.
Dl Frode a fost amabil să-mi pună raportul dvs la dispozitie.
Numele investigatoarei... Acesta e numele ei, nu-i asa ?
Nu găsesc informatii despre ea, iar eu mă pricep la investigatii.
- Contează care e numele ei ? - Dacă vreau să vorbesc cu ea, da.
- E împotriva politicii. - Esti sigur ?
Si noi asigurăm confidentialitatea surselor.
Permiteti-mi să vă las eu un nume.
Dânsa e sora si avocata mea. O să vă contacteze.
Există informatii care pot proveni dintr-o singură sursă.
Nu găsiti informatii despre ea fiindcă dosarul ei e confidential.
- Se află sub tutela statului. - Si ce are asta de-a face ?
A avut o viată grea. Putem să nu i-o mai complicăm ?
Cine e ?
Mikael Blomkvist.
- Nu m-am trezit încă. - Pot să intru, te rog ?
Bună !
Noi doi avem de discutat. Am adus micul...
Îmi pare rău. Nu stiam că ai companie.
Cine te crezi ?
Omul pe care-l cunosti mai bine decât prietenii lui apropiati.
Ce ar fi să te îmbraci si să scapi de prietena ta ?
Trebuie să vorbim !
Îmi pare rău, dar trebuie să pleci.
Bine.
Vrei să rămân ?
Nu.
- La revedere. - Pa !
- Pa-pa ! - Pa.
Bănuiesc că te-am alarmat cu aparitia mea din senin.
Dacă mă atingi, o să te învăt eu minte.
N-o să fie nevoie.
Raportul acela foarte detaliat n-a fost prea captivant pentru mine.
Nici nu îsi propunea să fie.
Când eu scriu despre oameni, încerc să captivez cititorul.
Wennerström nu prea s-a amuzat.
Seful tău, Armansky,
mi-a spus că accepti numai misiuni care te interesează,
deci ar trebui să mă simt flatat.
N-ai de gând să iei loc ?
Mi-a mai spus că la tine apelează când misiunea e... "delicată".
Asa s-a exprimat el, dar eu consider că e ilegal.
Ai încălcat legea când mi-ai intrat în calculator.
N-o să fac nimic în privinta asta. As putea, dar n-o voi face.
Dar îti voi spune o poveste si, dacă te captivează,
poate mă ajuti să investighez mai profund.
În caz contrar, îti spăl vasele si nu mă mai vezi niciodată.
Ar trebui să mănânci, totusi.
- Ce fel de cercetare ? - Lisbeth... Pot să te tutuiesc ?
Vreau să mă ajuti să prind un ucigas de femei.
Am identificat numele R.J.: Rebecka Jacobsson.
Habar n-am cine sunt restul si ce legătură au
cu moartea unei fete de 16 ani, dar o legătură sigur există.
Vom afla cine sunt, ce s-a întâmplat cu ele
si ce legătură au versetele din Levitic.
- Ce faci ? - Îmi încep treaba.
Tu poti vorbi în continuare, dacă vrei.
- Nu te uiti peste astea ? - Le-am retinut ?
Cum ai intrat tu în casă ?
Nimeni nu m-a întrebat de Magda de mai bine de 40 de ani.
De ce-ar vrea să stie o tânără despre o crimă asa teribilă ?
- Mă interesează. - Zău ?
Sotul ei a fost suspectul principal.
Sotul e mereu suspectul principal si ultimul rămas, dar nu si acum.
Am luat în vizor un vecin. Apoi, un om al străzii.
Când pistele te conduc la străini, imediat ajungi la tigani
si îti dai seama că nu vei rezolva cazul niciodată.
Cum a fost ucisă, mai exact ?
- Domnisoară... - Salander.
Îmi scuzati curiozitatea, dar când ati mâncat ultima oară ?
Am metabolism rapid. Nu mă pot îngrăsa.
Vă întreb fiindcă e mai bine să priviti ce vă voi arăta...
... pe stomacul gol.
"Dacă darul va fi din turmă, să fie parte femeiască, fără cusur."
"Să-si pună mâna pe capul dobitocului, să-l înjunghie"
"si să-i stropească sângele pe altar de jur împrejur, "
"iar acesta va fi ispăsit."
- Cum se simte ? - Trebuie să fie operat.
Nu există un ordin de neresuscitare.
În caz de necesitate, decizia resuscitării apartine familiei,
iar ei nu prea se pricep să ia decizii.
- Cum a mers cu dra Salander ? - A acceptat.
Pot să-l văd pe Henrik ?
Mai devreme, dormea. Stai să-l verific iar.
Nu verifica !
Spune-i să-si ia boarfele si să plece.
- Mamă, te rog ! - Nu-mi vorbi pe tonul acela.
Isabella, dl Blomkvist lucrează pentru Henrik.
- Ar trebui să supunem la vot. - Nu fi idiot, Birger !
Cu totii stim ce vrea Henrik. Nu-i putem respecta dorinta ?
Henrik se zbate între viată si moarte.
Nu are nevoie de scandal.
Mă scuzati, dnă Vanger, dar nu se fumează aici.
Întoarce-te la Stockholm.
Când vom vrea o cronică de familie scrisă de un calomniator,
stim la cine să apelăm.
Bine, mersi.
Pe aici, domnisoară !
"Dacă o femeie se apropie de o vită, ca să curvească cu ea, "
"să ucizi si pe femeie si pe vită, sângele lor să cadă asupra lor."
Familia mea e imposibilă. De aceea e compania în stare jalnică.
Îmi cer scuze pentru comportamentul mamei mele.
Sunt obisnuit cu asemenea reactii.
N-are nimic cu tine. Conflictul e între ea si Henrik.
S-a dezechilibrat după moartea tatei si a început să bea masiv.
Situatia s-a deteriorat asa tare,
că Henrik ne-a luat pe mine si sora mea de lângă ea
si a excomunicat-o în vechea casă de pe cealaltă parte a insulei.
Nu l-a iertat.
Trebuie să rămâi.
Esti ultima sansă a lui Henrik de a-si găsi linistea.
Rezolvă-ti sarcina cum poti, iar eu o tin departe pe mama.
- Dar, te rog, grăbeste-te ! - Desigur.
- Lisbeth ! Permite-mi să te ajut. - E-n ordine.
Dânsul e Martin Vanger.
- Ce faceti ? - Bine.
- E iubita ta sau... - E asistenta mea.
Îti multumesc mult.
- Noapte bună. - Noapte bună !
- Ai găsit greu casa ? - Toată lumea din oras te stie.
Ce linistitor... Ti-e foame ? Îti fac un sendvis ?
Nu.
Am avut si eu o motocicletă Triumph...
Stiu.
Cele cinci cazuri din lista lui Harriet
si încă cinci pe care le-a ratat, dintre care sunt sigură de trei.
Rebecka a fost prima, cum credeai.
Cea de-a doua, M.H., e Mari Holmberg, o prostituată din Kalmar,
ucisă în 1954, care se potriveste cu Leviticul 20:18.
"Dacă un om se culcă cu o femeie care este la sorocul femeilor, "
"dacă-i descoperă scurgerea, si ea îsi descoperă scurgerea sângelui ei..."
A fost violată si înjunghiată,
dar cauza mortii a fost sufocarea cu un absorbant.
R.L.: Rakel Lunde, 1957.
Femeie de servici si ghicitoare în palmă,
legată cu o frânghie de rufe, cu gura astupată, violată,
iar capul, zdrobit cu o piatră.
Se potriveste cu Leviticul 20:27.
"Dacă o femeie cheamă duhul unui mort sau se îndeletniceste cu ghicirea, "
"să fie pedepsită cu moartea, s-o ucideti cu pietre."
Eu prefer să fumez afară.
Sara Wit, 1964, fiica unui pastor.
A fost legată de pat, violată
si carbonizată în incendiul care i-a cuprins casa.
Se potriveste cu Leviticul 21:9.
"Dacă fata unui preot se necinsteste curvind, "
"necinsteste pe tatăl ei: să fie arsă în foc."
Magda Lovisa Sjoberg, 1960.
A fost găsită într-un hambar,
fiind înjunghiată si violată cu unelte agricole.
Vaca din boxa alăturată avea gâtul tăiat.
Victima era stropită cu sângele vacii si invers.
Leviticul 20:16.
"Dacă o femeie se apropie de o vită, ca să curvească cu ea, "
"să ucizi si pe femeie si pe vită, sângele lor să cadă asupra lor."
Lea Persson, 1962.
Sora ei a găsit-o violată si bătută în magazinul lor cu animale.
Ucigasul a eliberat animalele si a spart acvariile.
Un papagal fusese înfipt în ea.
Urmează Eva Gustavsson, 1960,
o fugară violată si strangulată, cu un papagal ars legat de gâtul ei.
Lena Andersson, 1967,
o elevă violată, înjunghiată si decapitată.
- Bine ! - N-am terminat.
Căutam un criminal în serie, dar ce legătură are el
cu o adolescentă de 16 ani, care locuia pe insulă ?
Si ea îl căuta.
Viol, tortură, foc, animale, religie...
Îmi scapă ceva ?
Toate numele sunt biblice.
Prima femeie, usuratica, Fecioara Maria, Rebecka, Sara...
Toate apar în Vechiul Testament.
Înseamnă că erau nume evreiesti.
Singurul lucru pe care familia Vanger îl are în comun e antisemitismul.
Unul dintre ei locuieste acolo.
- Pot să dorm pe canapea. - Bine.
E posibil să fie o pisică pe undeva.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Numele lui Harriet nu e.
- Cum să fie ? - Evreiesc.
- Ce faci ? - Îti citesc notitele.
- Sunt criptate. - Fii serios !
- Bea o cafea. - Bine.
Apoi, vom avea o discutie serioasă despre respectarea intimitătii.
E uimitor câte ai descoperit din pozele de la paradă.
Multumesc.
- Păcat că nu le ai si pe ale ei. - Ale cui ?
Ale ei.
Mă scuzi.
O să închid asta.
Ce scrie acolo ?
- N, încă ceva, R, S, J... - Norsjo.
Apoi K, încă o literă, R, I, F, încă ceva, I...
Tâmplărie. Avem nevoie de-un tâmplar.
La dracu' !
Tâmplăria nu mai există. Nici nu stiu dacă a lucrat acolo.
Dacă da, poate venea să cumpere articole fieroase de aici.
Nu-l recunosc. Îmi pare rău.
Trebuia să încep de undeva.
N-oi fi eu detectiv, dar tocmai din 1966...
Eu as fi început căutările la un azil de bătrâni.
E fiul lui Brannlund.
- Ai idee unde l-as putea găsi ? - Lângă tatăl lui, la cimitir.
A murit acum multi ani, într-un accident pe santier.
Dar posibil ca ea să mai fie în viată...
... văduva lui.
Stiti unde as putea s-o găsesc ?
În 1966, ati fost în Hedestad cu sotul dvs.
- Cine a făcut pozele ? - Un fotograf local.
Si dvs ati făcut poze atunci.
As vrea să le văd dacă, printr-un miracol, le mai aveti.
N-ar fi un miracol. Eram în luna de miere.
Dar de ce ?
Fata de aici... Se vede mai bine în poza mărită.
Dvs sunteti aici.
După ce s-a făcut poza si fata a văzut ceva peste stradă,
a fost ucisă.
Ce îngrozitor...
- Poftiti. - Multumesc.
- Pot să fac copii după poze ? - Sigur.
Nu vă pot da lucrurile astea fără autorizatia dlui Armansky.
Atunci, sună-l.
Data viitoare, completati hârtiile.
Care esti tu ?
La parter.
Cum e viata ta sexuală ?
Nu prea mi-a plăcut ultimul tău raport.
Mi s-a părut superficial, de parcă nu te-ai dedicat total.
Luna viitoare, astept mai mult entuziasm pentru recuperarea mea.
Nu vorbi ! Nu vreau să-ti aud vocea. Doar dă din cap.
Caută un psihiatru pe care să-l poti mitui
să declare sub jurământ că nu e nimic în neregulă cu mine.
Si nu mai vizita site-uri de îndepărtare a tatuajelor.
Dacă nu, te tatuez iar... chiar aici.
F e l i x u c a @ n i f t y t e a m. r o
- Aia e ată dentară ? - Da.
Sper că sterilizezi acul !
- Nu putem lipi bandă adezivă ? - Nu.
Scotch ?
Multumesc.
Doamne !
- Ai grijă, ăla-i ochiul meu. - Nu te misca !
Nu esti doctor.
- Dezbracă-te de hainele ude. - Poftim ?
Multumesc.
Cred că nu mai sângerez. Dar încă mă doare-n draci !
Ce nebunie...
Doamne, ce doare... La naiba !
E o nebunie ! Oamenii ăstia...
Cineva trăgea cu arma spre mine si sigur n-a fost un accident.
Nu te mai împuscă nimeni acum.
- Nu cred că-i o idee prea bună. - De ce ?
Pe lângă faptul că sunt prea bătrân pentru tine, lucrăm împreună.
Si cu amanta ta lucrezi si n-ati avut probleme.
Crezi sau nu, am si eu standarde.
Nu mai vorbi.
Vrei să deschid geamul ?
- Îmi place să lucrez cu tine. - Si mie, cu tine.
- Poate a fost un glont rătăcit. - Nu din arma lui Gunner.
Dacă voia să-l împuste, nu mai era acum printre noi.
Mai avem si braconieri, care împuscă orice miscă.
Sau poate că are dreptate, Dirch. Dacă el chiar a fost tintă ?
- Trebuie să-si înceteze activitatea. - Să ne încheiem socotelile, Mikael ?
Am rapoarte ale politiei, poze, însemnările lui Henrik si ale mele,
cercetarea lui Lisbeth,
dar nu am arhivele companiei Vanger Industries.
- Am nevoie de ele. - De ce ?
- Poti să-mi autorizezi accesul ? - La arhivele private ?
Cât de departe vrei să mergi ?
Henrik spunea că am acces la tot. De arhive am eu nevoie.
Nu la asta s-a referit.
Dacă e nevoie, semnez o declaratie de confidentialitate.
Scuză-ne o clipă.
Cred că Henrik ar accepta.
De aceea mă are pe mine, să-l protejez de el însusi.
E o nebunie !
Ce am avea de ascuns ?
În 120 de activitate ? Probabil că multe.
Dacă asta îl ajută să termine, ar trebui să i se acorde permisiunea.
Ce caut ?
Orice legătură între Vanger Industries si orasele în care au fost ucise femeile.
Si tot ce găsesti despre Frode.
Tatăl dvs a făcut poze atunci pe care nu le-a văzut nimeni.
- As vrea să arunc o privire. - Atunci, cere-i voie.
- N-ai vrea să-i ceri tu ? - După cum stii, nu vorbesc cu el.
N-ai putea face o exceptie pentru mine ?
Ti-e teamă să fii singur cu el ? Nu insinuez că n-ai avea de ce.
Deci nu vrei să mă ajuti ?
Îmi pare rău.
Te rog ?
Ai terminat ?
Vreau să stiu unde erau fabricile, birourile si proiectele între '49-'66.
- Dar ai toate informatiile. - Ba nu-i adevărat.
N-am nimic despre filiale, parteneriate sau furnizori.
Va trebui să te descurci fără.
Dl Frode mi-a oferit acces la tot, iar eu de asta am nevoie.
- A spus că ai acces la acest etaj. - Sunati-l !
Multumesc că m-ati primit.
Pofteste !
- Ceai ? - Vă rog.
Sven Olof Lindholm. Eu am făcut poza.
Foarte chipes.
Birger Furugard. Eu am făcut poza.
Per Engdahl.
Dar pe tine te interesează munca mea mai putin cunoscută.
Mă interesează cele cu prieteni si cunostinte.
Te rog...
- "Blom" sau "Blum" ? - Blomkvist.
Eu nu sunt un pustnic. Nu închid usa în fata nimănui.
Lumea pur si simplu nu mă vizitează.
Poate dacă ati redecora...
Să mă ascund în trecut ca ei ? Sub un strat subtire de luciu ?
Ca o masă de la Ikea ? Eu sunt cel mai sincer dintre toti.
- Din familie ? - Din Suedia.
E un peisaj frumos acolo ?
Cine e acela încetosat ? Nu-mi dau seama.
- E băiatul lui Gottfried. - Martin ?
Era chipes dar inutil, ca tatăl lui.
Ca tatăl lui...
- Trebuie să închidem. - Mai am până să termin.
- N-am voie să stau până târziu. - Eu am voie.
Si am acces la tot, inclusiv arhivele încuiate.
Sună-l pe Frode.
Să lasi cheile la paznic.
Carlen si Vanger reconstruiesc...
Ghicitoare si menajeră la Carlen Construct...
Grupul Vanger achizitionează Compania de Transport Maritim Karlsson
Grupul Vanger investeste în Uddevalla
Lea Persson găsită sugrumată
La naiba !
În memoria lui Gottfried Vanger
Mikael ?
Salutare !
- Ai iesit la plimbarea de seară ? - Da, exact.
- Ce faci ? - Bine.
Am oprit la spital în drum spre casă. Henrik m-a rugat să te întreb ceva.
Ce anume ?
Intră. Îti torn ceva de băut.
Bună, Martin !
Închide usa. Se face curent.
Ce-ai pătit ?
- Când ? - Adineauri.
- Am alunecat în întuneric. - N-ai o lanternă ?
- Îti aduc eu una. - Am fost si eu neatent.
- Cum merge ancheta ? - N-am nimic nou de raportat.
Dirch îmi spune că fata e tare isteată.
- Poate găseste ea ceva. - Poate. Multumesc.
Despre ce era vorba ? Ziceai că Henrik te-a rugat să mă întrebi ceva.
Tocmai te-am întrebat. Cum merge ancheta ?
Asta era întrebarea lui.
Vânezi ?
- Ar trebui să vânăm împreună odată. - Desigur.
- Chiar n-ai nimic de raportat ? - Nu.
- Văd că esti nerăbdător. - Nu.
- Să ajungi acasă după plimbare zi. - Cred că da.
- Si să iei cina cu prietena ta. - E asistenta mea.
- O să avem mai mult noroc cu arma. - Poftim ?
Când o să mergem la vânătoare.
O să avem mai mult noroc cu o armă decât cu un cutit.
Vreau să-ti arăt ceva.
Adu-ti băutura, dar lasă cutitul.
La dreapta.
Lasă un mesaj după semnal.
Stii ce-i mai greu decât să împusti un om ? Să ratezi tinta.
Am ochit foarte bine la cabană.
N-a avut niciun efect. Sunt aici.
Mikael, ba a avut efect. Doar esti aici.
Intră.
Ti-ai vărsat băutura.
- De ce nu te-ai dus acasă ? - Îmi permiti ?
Cum ai reusit ? Ce-ai găsit ?
Putem discuta sau putem continua.
Am găsit o poză pe care n-a mai văzut-o nimeni.
Era cu tine în sacoul Scolii Pregătitoare din Uppsala.
- Ce dovedeste asta ? - Că ai mintit în legătură cu ziua aceea.
Zău ? Si ce dacă ? Oamenii mint mai mereu.
Mai dovedeste si că ai fost coleg cu Lena Andersson.
Lena...
A fost demult. Unde-i poza asta ? Cu celelalte prostii de pe biroul tău ?
Am o copie pe laptop si mai am una...
... pe un website securizat.
Minti.
Câte stie fata ?
Sper că la fel de multe ca tine. O să fie mai distractiv asa.
- Unde e ? - La Stockholm. A plecat de dimineată.
Minti. E la birourile noastre. Se uită la alte prostii.
M-a sunat administratorul arhivei. A fost foarte deranjată de Lisbeth, asta.
Îmi place numele ăsta, Lisbeth...
După plecarea lui Lisbeth, voi fi sunat, ca să pot s-o astept la căsuta voastră.
Nici nu-ti pot multumi îndeajuns că mi-ai adus-o.
Ce vrei să afli ?
Esti jurnalist. Pune-mi întrebări.
Ce fac cu fetele ? Asta e o întrebare bună.
Dar înainte să fac ceea ce facem noi, stau jos, mă relaxez, beau ceva.
Îmi place mult partea asta.
Discutăm când stiti amândoi că unul dintre voi va muri.
După aceea, scap de cadavre, departe, în largul mării,
spre deosebire de tata, care le lăsa împrăstiate ca niste trofee.
Nu era un lucru prea istet. Bătea prea mult ochi ceea ce făcea.
Sincer, a primit ce merita.
Nu poti fi un tehnician neglijent si nu poti bea în exces ca el.
Treaba asta necesită disciplină. E o stiintă cu mii de detalii.
Planificarea, executia, curătenia...
Sunt sigur că nu-i nevoie să-ti spun că o să faci multă mizerie.
Permite-mi să te întreb ceva. De ce nu se încred oamenii în instincte ?
Simt că ceva e în neregulă, că cineva e în spatele lor...
Tu ai stiu că ceva e în neregulă, dar te-ai întors în casă.
Te-am fortat eu să vii, te-am târât ? Nu.
A fost suficient să-ti ofer de băut.
E greu de crezut că teama de a jigni e mai puternică decât teama de durere.
Dar stii ceva ? Chiar e.
Toate au venit de bună voie.
Apoi au stat acolo si si-au dat seama că totul s-a terminat, la fel ca tine.
Dar, cumva, toate au crezut că mai au o sansă.
"Poate dacă spun ceea ce trebuie, poate dacă sunt politicos..."
"Dacă plâng, dacă mă milogesc..."
Si când le văd speranta scurgându-li-se de pe fete,
asa cum ti se întâmplă tie acum, mă excit.
Noi doi nu suntem asa diferiti. Amândoi avem porniri.
Dar, ca să o satisfac pe a mea, am nevoie de mai multe prosoape.
S-ar putea să te amuze să afli
că, în timp ce erai sus si mâncai elan cu mine si Liv,
care, apropo, mă consideră foarte traditionalist,
o aveam pe Irina chiar în cusca aceea.
Cine e Irina ? Doar o altă fată. O altă târfă imigrantă.
Cine le duce dorul ?
- Sora ta n-a fost. - Poftim ?
Sora ta, Harriet, n-a fost doar o altă fată.
Ai găsit-o ?
Ce s-a întâmplat cu ea ?
Tu ai ucis-o !
Detectiv inutil ce esti !
E prea strâns ca să vorbesti ?
Bun, oricum mă săturasem să discut cu tine.
N-am mai avut un bărbat aici.
Nici nu m-am atins de vreun bărbat în afară de tatăl meu.
Dar asta era datoria mea.
E o armă pe televizor !
Pot să-l omor ?
Cum de o fată de 23 de ani e încă sub tutela statului ?
Sunt incompetentă mental si nu-mi pot purta singură de grijă.
- De când au spus asta ? - De când aveam 12 ani.
Ce s-a întâmplat ?
Îmi cer scuze. Nu-i treaba mea.
A trebuit să-mi omor tatăl.
I-am dat foc de viu.
A avut arsuri pe 80% din suprafata corpului.
Am făcut niste cafea.
- Cine e ? - Harriet.
Le-am găsit în subsol lui Martin, printre suvenirurile sale.
Martin n-a negat că ar fi ucis pe cineva.
Dar când am adus vorba de Harriet, era confuz.
S-a supărat pe mine pentru că n-am putut să-i spun ce se întâmplase.
N-a ucis-o el si nici tatăl lui. El murise cu un an înainte.
Dacă a scăpat cumva ?
Dacă mai trăieste,
o singură persoană din familie stie unde se află acum.
La naiba !
- E rândul tău. - Da.
Bună seara !
- Scuze pentru deranj. - Ce vrei ?
- Nu v-a sunat nimeni ? - Pentru ce ?
- Vărul dv, Martin. - Ce-i cu el ?
A murit joia trecută într-un accident de masină.
- Va fi un priveghi în Hedestad. - Nu mă interesează.
- Înteleg. - Ce ?
Că nu tineti prea mult la familie.
- Mă gândeam că ar trebui să stiti. - Acum, stiu.
Cum a mers ?
- Bine, cred. - E online.
Face cumpărături.
Tot mai joacă Solitaire ? Si n-a sunat pe nimeni ?
- Nu. - Avem si mobilul ei ?
- Eram sigur că o să ne ducă la ea. - Bagă-ti mâna înapoi sub tricou.
Dintr-un singur motiv n-a contactat-o pe Harriet: pentru că e moartă.
- Mă gândeam că... - Încă zece secunde.
Ce voiai să spui ?
Mă gândeam că ar mai putea exista o posibilitate.
Da, am putea, categoric.
Ce mai e acum ?
Înainte să moară, fratele dv m-a agătat de un cârlig.
Harriet...
- Deci tu ai trimis florile. - Da.
Am aflat din Registrul Familiilor că Anita se căsătorise,
dar familia n-a aflat niciodată.
Presupun că ea a venit aici cu pasaportul cu noul nume,
iar tu ai urmat-o cu pasaportul cu numele ei de fată.
De fapt, a fost invers.
A considerat că as fi mai în sigurantă dacă as călători chiar eu cu Spencer.
- Si el ce-a zis ? - Nimic. Stiam că o iubeste.
I-a spus că, dacă o iubeste, face asta fără să întrebe de ce.
- N-a întrebat niciodată. - Si au murit amândoi acum 20 de ani.
Într-un accident de masină. Ai aflat si asta.
Tu esti în poză ?
Aveam 14 ani când m-a violat prima dată.
- Martin ? - Nu, tata.
Martin a început abia după moartea lui.
- De ce n-ai spus nimănui ? - I-am spus mamei mele.
- Henrik ar fi luat măsuri. - Era să-i spun.
Dar m-am temut din cauza a ceea ce făcusem.
Tot nu întelegi, nu ?
La un an după prima dată... S-a întâmplat de multe ori în acel an.
... tata s-a îmbătat mai tare decât de obicei într-o seară.
A început să se laude cu femeile ucise.
Îmi cita din Biblie în timp ce-mi rupea hainele.
Mi-a legat o curea de gât. Voia să mă omoare.
Am reusit să ies din casă si am fugit pe doc.
A venit împleticindu-se după mine.
Nu l-as fi putut învinge într-un spatiu închis,
dar, la loc deschis, puteam să-i vin de hac unui betivan bătrân.
Când s-a terminat, am ridicat privirea, iar Martin se uita la mine.
Nu făcusem decât să înlocuiesc un violator cu un altul.
Câteva luni mai târziu, Henrik l-a trimis pe Martin la Uppsala.
Am crezut că, poate, cosmarul se sfârsise,
apoi l-am văzut în ziua paradei peste stradă
si mi-am dat seama că nu avea să se sfârsească niciodată.
- Si cum ai scăpat ? - Anita a insistat să las totul în urmă.
Dacă luam ceva, politia ar fi bănuit că mai trăiesc.
În timp ce toti luau cina, eram la nici 20 m depărtare de ei.
Am petrecut noaptea acolo. Atunci au început căutările.
Dimineata, a venit după mine.
Crescusem cu podul acela drept legătura spre casa mea,
dar abia asteptam să scap de ei, să trec de politie,
ca să fiu în sigurantă.
Si am fost în sigurantă până ai apărut tu.
Esti în sigurantă acum.
- Tu cum ai scăpat ? - Si pe mine m-a salvat cineva.
- Cum vă simtiti ? - Bine. Multumesc, Anna.
Ti-am făcut o promisiune, indiferent de rezultatul anchetei.
Asadar, ce ai să-mi spui ?
Bună, Henrik.
Abia dacă-mi amintesc ca Wennerström să fi lucrat aici,
darămite să fi fost concediat.
Cum ai fi putut ? S-a întâmplat demult.
Si are mai multă legătură cu povestea disparitiei decât cu banii furati de el.
Te referi la termene de prescriptie.
Habar nu aveam că asta avea Henrik. Dacă stiam, nu-l lăsam să te aducă aici.
N-a încercat să te păcălească.
Stie prea bine că nu poti judeca pe cineva la 35 de ani de la faptă.
Îl simpatizez pe Henrik, dar stie si el asta.
Reputatia unui om avea însemnătate, iar el mai crede asta.
Sigur credea că-l poti distruge pe Wennerström cu asta
în ochii opiniei publice.
Acum, opinia publică sustine relele comportamente.
- E un om bătrân. - Mi-a promis capul Wennerström pe tavă.
Asta nici măcar tava nu e. Nu mi-e de niciun folos.
Desigur...
Ce s-a întâmplat cu Wennerström ? Cum te-a învins ?
Am fost fraier. Am auzit ceva dintr-o sursă anonimă.
Acum, sunt sigur că era omul lui Wennerström.
Dovada era falsă. A dovedit-o cu usurintă la tribunal.
Tu ai insistat că am intrat în viata ta într-un mod ilegal si imoral.
Ai avea aceeasi părere dacă i-as face la fel lui Wennerström ?
Continuă.
Am început o anchetă pe cont propriu înainte să mă angajezi tu.
N-am apucat să mă uit peste rezultate
pentru că tu si Harriet Vanger m-ati tinut ocupată,
dar s-ar putea să am ceva.
- S-ar putea să ai ceva ? - Poate.
... spală banii din vânzările de arme si droguri
si de la organizatiile mafiote din Rusia.
Banii ăstia reprezintă 95% din lichiditătile lui,
restul ajungând într-un cont din Insulele Cayman.
- De unde stii asta ? - De data asta, nu vrei să stii.
- De data asta, chiar vreau. - Am acces la computerul său.
Si la computerele contabililor si avocatilor săi.
- De unde ai acces ? - Puteam fi de la o sursă din companie.
- Dar nu-l ai de-acolo. - Dar asta o să spui tu.
- Si tu ce-o să-mi spui mie ? - Depinde dacă vrei să stii cu adevărat.
Vreau. Mikael, cum ai obtinut acces ?
Jurnalistul de analiză financiară Mikael Blomkvist,
care, acum un an, era condamnat pentru calomnie la Stockholm,
nu pare să fi învătat din greseli, sau poate că a făcut-o...
În actualul număr al revistei Millennium,
acesta acuză aceeasi companie care l-a dat pe el în judecată...
Ai grijă să primească telefonul.
Ce se întâmplă acum ?
El va spune că e o răzbunare, dar nu va tine.
Politia si Fiscul îl vor ancheta.
Se va ajunge la proces si poate chiar va fi închis.
Crezi ?
Probabil că nu.
Oamenii de genul ăsta nu ajung niciodată la închisoare.
- Ce-i cu tine ? - Mi-e jenă.
- Spune-mi. - Am nevoie de un împrumut.
- Cât ? - 50.000 de coroane.
Am ocazia să fac o investitie, una sigură si inteligentă.
- Nici nu cred că am atâtia bani. - Ba da.
Ai 65.000 de coroane în două conturi.
Îmi cer scuze că am aflat asta.
O să-ti primesti banii înapoi, promit.
Nu vrei o cafea ?
Aceste acuzatii, la fel ca ultimele din partea acestui asa-zis jurnalist,
sunt atât ridicole, cât si neadevărate.
Îl voi da în judecată pe dl Blomkvist. Abia astept să-l revăd.
- Cum rămâne cu documentele lui ? - Sunt falsificate, toate.
Biroul de Fraude nu e la fel de sigur precum dl Wennerström.
Dacă măcar o fractiune din acuzatiile dlui Blomkvist se dovedesc adevărate,
nu doar că va avea loc o anchetă a Biroului de Fraude,
ci si o anchetă a Departamentului de Crimă Organizată.
Dl Blomkvist nu citează surse si nici nu-l putem obliga s-o facă.
- Dar le putem căuta. - De unde veti începe ?
De la apropiatii dlui Wennerström.
Numai cineva din interiorul unei astfel de corporatii
ar fi putut accesa astfel de informatii.
Dl Wennerström nu va da declaratii azi, dar eu vă voi răspunde la întrebări.
- Unde e acum ? - Presupun că acasă.
- Ba nu e. A părăsit tara ? - Nu cred.
E în regulă. Multumesc !
Bun venit ! Îmi dati pasaportul, vă rog ?
Întrucât nu s-a prezentat în fata Comisiei de Schimburi de Valori,
s-a emis un mandat de arestare pe numele presedintelui Grupului Wennerström.
Pot confirma că a părăsit Suedia cu un avion privat
care a aterizat la Paris săptămâna trecută,
dar nu stim dacă mai e acolo.
Ar putea fi oriunde acum.
Multumesc.
Am mai multe conturi de la Banca Kroenfeld din Insulele Cayman.
As vrea să transfer banii si să-i transform în obligatiuni.
- Desigur, aveti codurile. - Desigur.
- Câte conturi veti transfera ? - 30.
- Va dura ceva timp. - Veti primi un comision de 4%.
- Asa e. - Atunci, nu va fi o risipă.
Un turist suedez din Barbados spune că stie unde se află
fugarul Hans-Erik Wennerström:
în capitala Insulelor Caraibe, Bridgetown.
Politia a publicat ieri o presupusă fotografie a miliardarului.
- Câte vreti să depuneti ? - Pe toate 50, în cinci conturi.
Pare corect.
Bărbatul care e acum numit Charles Ponzi al Suediei
ar putea să nu mai aibă o tară în care să se întoarcă,
dar are suficienti bani pentru a-si cumpăra una.
Potrivit Comisiei Internationale Bancare,
la o săptămână după publicarea articolului din revista Millenium,
Wennerström a început să-si golească conturile din Insulele Cayman.
Circa 2 miliarde de euro au fost împărtiti în mai multe conturi
cu ajutorul acestui complice, văzut aici, la Zurich.
Bună !
- Banii împrumutati. - Deja ?
- Multumesc. - Eu îti multumesc.
M-am lăsat. A fost bună investitia ?
- Bunicică. Ce faci mai târziu ? - Mă duc la fiica mea.
Bine.
Arăti frumos.
E iar Crăciunul.
Ne vedem în curând.
Îti sună telefonul din birou.
Mi-e dor de întâlnirile noastre.
Sunt sigur că tie nu. De ce ti-ar fi ? Mereu ti-am dat bătăi de cap.
Niciodată n-am venit cu vesti bune, numai cu probleme.
Am vesti bune acum. Mi-am făcut un prieten.
Unul pe care l-ai agrea.
Sunt fericită.
Un bărbat, despre care autoritătile din Marbella
au confirmat că e fugarul Hans-Erik Wennerström,
a fost împuscat de trei ori în cap de la distantă scurtă
într-o executie clasică în stil mafiot.
Ancheta legăturilor lui Wennerström cu organizatiile criminale
se va transforma în simplă listă de speculatii.
Care dintre ele l-a găsit înaintea autoritătilor suedeze ?
Wennerström si-a petrecut ultimele zile din viată singur...
- E drăgută. - E tatăl tău ?
- E un prieten. - Trebuie că e un prieten foarte bun.
Traducerea si adaptarea: felixuca, Cookie & veverita_bc
Sincronizarea: sky
Adaptarea Bubuloimare